Vi närmar oss den fort, chefen.
-Är du säker på sensorutslagen? -Absolut en rymdfarkost.
-Ursprung? -Okänt.
Inget jordskepp. Det har inte gått flygningar här på åratal.
Jag mottar en signal, chefen.
-Den gamla morse-anropssignalen. -Tack.
-C-Q, C-Q. -Vi hör det, löjtnant.
Du sa att det inte var ett jordskepp.
Varför blir du glad när jag har fel?
En emotionell jordsvaghet i mig.
Där är det.
Ett gammalt jordskepp, snarlikt DY-500-klassen.
Mycket äldre. DY-100-klassen, närmare bestämt.
Det sista skeppet av den typen byggdes för flera sekel sen, på 1990-talet.
Då är det ett övergivet skepp med signalen i automatläge.
Eller ett skepp använt av utomjordingar.
-Vapenstatus. -Deflektorsköldar på max.
-Bioskannrar, rapportera. -Registrerar hjärtslag på skeppet.
Inte människa. De är för svaga och i snitt fyra i minuten.
Sensorutslag. Utrustning igång på skeppet.
Alla däck till larmberedskap.
Rymden, den sista gränsen.
Detta är stjärnkryssaren Enterprises.
Dess femårsuppdrag: Att utforska okända, nya världar-
-att söka upp nytt liv och nya civilisationer-
-att djärvt färdas dit ingen tidigare färdats.
Chefens logg, stjärndatum 3141.9.
En hel timme har gått sen vi hittade skeppet.
Vår närvaro ignoreras fortfarande.
Även om våra sensorer visar utrustning och liv-
-har vi inte varit hotad.
Vapenavdelningar, stanna på stridsstationer.
Alla andra däck, larmberedskap.
Alla däck bekräftar, chefen.
Vi fortsätter höra hjärtverksamhet där borta. Mycket svag och långsam.
Verkar komma från 60-70 kroppar.
-Utomjordiska kroppar? -Kanske. Inga tecken på andning.
Skrovytan är gropig av meteorärr. Men skannrarna fick fram ett namn.
SS Botany Bay.
-Då kan du kolla registret. -Inget sånt skepp är registrerat.
Uppgifter från då är fragmentariska.
Mitten på 1990-talet var tiden för ert sista så kallade världskrig.
Rashygienkrigen.
Visst. Ert försök att förbättra arten genom selektiv avel.
Vänta nu. Inte vårt försök. En grupp ärelystna vetenskapsmän.
Du känner säkert igen typen. Logikens slavar.
-Helt utan känslor. -Sluta, mina herrar. Återgå.
Rigga för traktorstråle. Lås på skeppet.
Bryggan är din, Spock. -Vill du följa med patrullen?
-Om du låter mig välja... -Nej.
Jag behöver nån som är förtrogen med Jorden, sent 1990-tal.
Här är en chans för historikern att göra nåt. Vad heter hon? McGivers.
Löjtnant McGivers.
Lystring. Följande inställer sig i transportörrummet:
Maskinchef Scott, löjtnant McGivers. Bekräfta.
McGivers. Jag är på väg.
Det ser ut som skeppet väntade oss. Värmen går igång, syreatmosfär.
Mycket intressant. -Klar?
Nej. Jag tog värvning som läkare.
Inte för att mina atomer skulle skickas åt alla håll av den här mojängen.
Du är gammaldags av dig. Var är historikern?
-Kom nu, löjtnant...? -McGivers.
Skicka.
Absolut jordtypsmekanism. 1900-talsskepp.
Gamla typen av atomkraft.
Klumpigt, solitt...
De kallade dem transistorer. Jag hade velat plocka isär den.
Det är ett sovarskepp.
-Skendöd. -Jag har sett gamla foton av det.
Ett måste på grund av den tid som rymdfärder tog fram till 2018.
Det tog år att resa mellan planeter.
Är det möjligt att de lever...
...efter århundraden på resande fot?
Det är teoretiskt möjligt. Jag har aldrig hört det testas så länge.
Vilken fin grupp människor.
Ett nytt utslag. Lamporna utlöste en mekanism.
Chefen, titta här.
Jag vet inte vad som händer.
Vi har triggat nåt. Hans puls ökar.
Passerar nu åtta slag minuten. Vissa tecken på andning syns.
Han programmerades nog till att vakna först.
Kan han vara ledaren?
Ledaren. Löjtnant?
Ja, chefen. Ledaren väcktes ofta först.
Han kunde avgöra om förhållandena motiverade väckning av de andra.
Pulsen närmar sig nu 40 per minut.
Andningen blir stabilare.
Från norra Indien, tror jag. Säkert sikh. De var fantastiska krigare.
-Pulsen nu 52 och ökar. -De andra?
De är av alla slags typer.
Västerländsk, mellaneuropeisk, latinsk, asiatisk.
En man från 1900-talet vaknar.
Kanske. Pulsen sjunker.
-Kortslutning. -Förmodligen damm.
Pulsen nu 30, sjunker fort.
-Det är hjärtflimmer. Han dör. -Gör nåt.
Det tar en timme att klura ut det.
-Om vi får ut honom då? -Han dör om sekunder annars.
Hur...
...Länge...
Hur länge du har sovit?
I två hundra år, tror vi.
-Patrullen till Enterprise. -Ja, vi hör er.
Lås på dr McCoys stråle. Han kommer tillbaka med en skadad.
Fantastiskt.
Chefens logg, tillägg.
Jämsides med SS Botany Bay i tio timmar.
Tekniker och medicinska specialister undersöker det mystiska skeppet.
Försök att väcka andra sovare i väntan på hur det går-
-för den skadade som redan överstrålats.
Dr McCoy är förbluffad över hans fysik och hans återhämtningsförmåga.
-Kirk till patrullen. -Scott här.
Scotty, några loggböcker av nåt slag?
Nej. De var skendöda när skeppet startade.
-Hur många lever? -12 enheter har stannat. 72 igång.
30 av dem är kvinnor.
Kirk, slut.
Sjuttiotvå som lever.
En grupp människor från 1990-talet.
En stor upptäckt. Det finns många obesvarade frågor om de åren.
En märklig, våldsam tid i er historia.
Jag hittar inga som helst uppgifter om en SS Botany Bay.
DY-100-skeppet byggdes för interplanetära färder endast.
Med enkla kärnkraftsmotorer var stjärnresor opraktiska då.
Oddset var 10 000-1 mot att de kom fram till ett annat stjärnsystem.
-Varför inga uppgifter om färden? -Botany Bay.
Så hette en fångkoloni i Australien, inte sant?
Om de gav skeppet det namnet...
Om du påstår att det var en fångtransport-
-så är det en helt ologisk slutsats.
Jorden stod inför en mörk tidsålder.
Hela befolkningar bombades ihjäl.
Brottslingar kunde ha hanterats mer effektivt än genom att offra ett skepp.
Ja. Där rök min teori. Jag väntar på att få höra din.
Till och med en teori kräver vissa fakta, chefen.
Hittills har jag inga.
Och det irriterar dig.
-Irritation? -Ja.
Jag är oförmögen att känna det.
Jag ber om ursäkt, mr Spock.
Misstänker du att de är farliga?
Otillräckliga fakta är alltid farligt.
Det är bäst vi skaffar lite fakta. -Rigga för bogsering.
-Sätt kurs mot stjärnbas 12. -Ja, chefen.
Det var allt.
-Bones? -Han överlever.
-Bra gjort. -Jag är duktig, men inte så duktig.
Det är nåt i honom som vägrar att acceptera döden.
Titta. Även som han är nu har hans hjärta dubbla kraften mot vårt.
Lungkapaciteten är 50% bättre.
En förbättrad människa. Det var det som Rashygienkrigen handlade om.
Jag tror att han kan lyfta oss båda med en arm.
Det blir intressant att se om hans hjärna matchar hans kropp.
-Doktorn, kommer han att överleva? -Han verkar göra det, löjtnant.
Jag vill prata med dig.
Om jag skulle betygsätta din insats...
Jag vet. Förlåt.
När som helst kan detta skepps väl och ve hänga på en besättningsman.
Att du finner en man märkligt fängslande personligen...
Inte personligen. Yrkesmässigt. I mitt yrke som historiker.
Och när jag hittar ett exemplar från det förflutna vid liv-
-vill jag gärna undersöka hans hjärna.
Och män var mer äventyrliga då. Djärvare, mer färgstarka.
-Ja, det tror jag att de var. -Bra.
Om jag möts av ärlighet är det lättare att överse med misstag. Det var allt.
Ja, chefen.
Synd att du ödslade livet i flottan. Du hade blivit en hyfsad psykolog.
Hyfsad?
Sjukan till labbet.
-Nåt nytt om testerna? -Alla var okej.
Bra. McCoy, slut.
Stryp mig eller skär av halsen på mig. Bestäm dig.
Engelska. Jag trodde att jag drömde när jag hörde det.
Var är jag?
Du är...
Du är i sängen och håller en kniv mot din doktors strupe.
Svara på min fråga.
Det vore mest effektivt om du skar av halspulsådern.
Strax under vänster öra.
Jag gillar modiga män.
Jag försökte bara undvika bråk.
Du är på USS Enterprise. Ditt skepp bogseras av oss.
Jag minns en röst. Hörde jag den säga att jag hade sovit i två hundra år?
Det stämmer.
Var är din fartygschef? Jag har många frågor.
-Bryggan. -Jag har en patient med många frågor.
Jag kommer.
James Kirk, chef på stjärnskeppet Enterprise.
-Jaha. -Och du heter?
Jag har ett par frågor först. Vart är ni på väg?
Vi går mot stjärnbas 12, en planet i stjärnsystemet Gamma 400.
Det är vår bas i denna sektor.
Kan det hjälpa dig?
Och...mitt folk?
Sjuttiotvå av era livsbärande behållare fungerar fortfarande.
-Ni väcker dem. -Så fort vi når stjärnbas 12.
Jaha.
Och nu...
Khan är mitt namn.
-Khan. Inget mer? -Khan.
Vilket datum lyfte ni? Vi vet att det var på 1990-talet, men...
Jag känner att jag blir trött, doktorn.
Kan vi fortsätta utfrågningen vid ett annat tillfälle?
De fakta jag behöver går fort.
Till exempel, er expeditions natur...
Jim, lite senare vore nog bättre.
Jag undrar om jag kan få nåt att läsa under min konvalescens.
Jag var en gång tekniker.
Det vore intressant att studera ert skepps tekniska manualer.
Ja, jag förstår. Du har 200 år att ta igen.
Precis.
De finns tillgängliga för alla patienter på skärmen.
Dr McCoy visar hur man kopplar upp sig mot biblioteksbanden.
Tack, kommendör. Ni är väldigt samarbetsvillig.
Khan är inte vad jag väntade mig av en 1900-talsman.
Han utnyttjar vårt bibliotek mycket.
Vanlig hövlighet. Det är schysst att hjälpa honom läsa på.
Tror du att han är en produkt av selektiv avel?
Möjligheten finns.
Hans ålder hade stämt.
1993 tog en grupp av dessa unga övermänniskor-
-makten samtidigt i över 40 länder.
De var knappast övermänniskor.
De var aggressiva, arroganta. De började strida sinsemellan.
För att forskarna missade en sak.
Överlägsna krafter föder överlägsen ärelystnad.
Intressant, om det är sant.
De skapade en grupp med alexandrar, napoleoner...
Jag har samlat några namn och räknat lite.
Enligt mina beräkningar var 80-90 av dessa unga övermänniskor-
-försvunna när de besegrades.
Det står inte i historietexterna.
Hade du avslöjat för krigströtta befolkningar-
-att 80 napoleoner kan leva?
-Skeppshistoriker löjtnant... -Marla McGivers.
Ja.
Du lär ha deltagit i mitt återfödande.
Bara obetydligt.
Jag har läst på om stjärnskepp-
-men de har en lyx som inte står i manualerna.
Jag förstår inte.
En vacker kvinna.
Mitt namn är Khan. Sitt och underhåll mig.
Jag vill ha historisk information om ert skepp. Dess syfte och...
Och varför har du håret så föga smickrande?
-Det är bekvämt. -Men inte snyggt.
Så där.
Mjukt.
Naturligt.
-Enkelt. -Jag är här som historiker.
-Finner du inget nöje här? -Mitt intresse är vetenskapligt.
Män från...den gamla världen...
Att prata med en man från din tid...
Så där.
Enkelt.
Mjukt.
Var snäll och kom ihåg det.
Kanske en annan gång, när du är mer sugen på att tala om gamla tider.
Jag är glad att du kom.
Var snäll och kom tillbaka.
Väldigt imponerande. Väntar vi en amiral på middag?
Löjtnant McGivers idé för att ta emot Khan i vår tid.
Hur starkt attraheras hon av honom?
Det finns inga regler mot kärlek.
Min nyfikenhet är officiell, inte privat.
Han har en dragningskraft.
Nästan elektrisk. Du kände den.
Och den kan överväldiga McGivers med hennes stora historieintresse.
Tack.
Jag hoppades att du skulle följa mig till vår middag.
Mycket bra. Fin teknik.
-Det är en gladiator som heter Flavius. -Du har bytt frisyr för min skull.
Utmärkt.
Alla är modiga män från det förgångna.
Rikard, Leif Ericson, Napoleon.
Är såna män ditt tidsfördriv?
Jag är hedrad.
Tack.
Men jag varnar dig.
Såna män vågar ta det de vill ha.
Förlåt nyfikenheten, men mina officerare vill höra mer om er resa.
Och hur ni höll den ur historieböckerna.
Äventyr, kommendör. Äventyr.
-Det fanns föga mer kvar på Jorden. -Kriget för att göra slut på tyranniet.
Många såg det som en ädel kamp.
Tyranni eller ett försök att ena mänskligheten?
Ena? Som en grupp djur under en piska?
Jag vet lite om de åren.
Kom ihåg att det var en tid med stora drömmar, stora förhoppningar.
-Under dussinet struntdiktatorer. -En man hade härskat till slut.
Som Rom under Caesar. Tänk på deras bedrifter!
-Då låg dina sympatier hos... -Du är en skicklig taktiker.
Du låter din sekond anfalla medan du sitter och spanar efter svagheter.
Du har en tendens att uttrycka idéer i militära termer.
Det här är en fest.
Det har sagts att fester bara är dold krigföring.
Många föredrar krig när det är ärligare, mer öppet.
-Du flydde. Varför? Var du rädd? -Jag har aldrig varit rädd.
Du stack när människan behövde mod.
Vi erbjöd världen ordning!
Vi?
Utmärkt. Utmärkt.
Men om ni ursäktar mig, mitt herrskap.
Jag blir trött igen.
Med ditt tillstånd går jag till min hytt.
Jag ville be om ursäkt. De har inte rätt att behandla dig så.
Rätt förståeligt, eftersom jag är något av en gåta för dem.
Du är ingen gåta för mig. Jag vet exakt vem du är.
Gör du?
Leif Ericson, Rikard Lejonhjärta och Napoleon.
Jag vet inte om du kommer trivas i vår tid.
Då får jag omforma den efter mina krav.
-Låt bli. -Gå.
Eller stanna. Men gör det för att det är vad du vill göra.
Nå?
Jag stannar lite till.
Hur många minuter erbjuder du mig?
-Jag menade... -Det här blir tröttsamt.
Du måste nu be att få stanna.
Jag vill stanna.
Snälla.
Öppna ditt hjärta.
Kommer du att öppna ditt hjärta?
Ja.
Jag tänker ta det här skeppet.
-Håller du med? -Be mig inte...
Jag behöver din hjälp.
Du kommer inte att skada nån?
Nu ifrågasätter du mig. Assisterar du mig?
-Snälla, be mig inte... -Lämna mig då.
Gå härifrån.
Jag lovar.
Jag gör allt som du ber om.
Namn: Khan, som vi känner honom i dag.
Namn: Khan Noonien Singh.
1992-96 envåldshärskare över mer än en fjärdedel av er värld.
-Från Asien till Mellanöstern. -Den siste tyrannen som störtades.
Jag måste erkänna. Jag har alltid i smyg beundrat just den här.
Han var den främste tyrannen och den farligaste.
De var övermänniskor. Starkare, modigare.
Absolut mer äregiriga, djärvare.
Detta romantiserande kring en skoningslös diktator är...
Vi människor har ett drag av barbari. Vidrigt, men det finns i oss.
-Det förekom inga massakrer. -Lika lite frihet.
-Inga krig förrän han angreps. -Mina herrar...
Du missförstår oss.
Vi kan vara mot honom och beundra honom på samma gång.
-Ologiskt. -Fullständigt.
Det här är chefen.
Sätt dygnet runt-bevakning på Khans hytt omedelbart.
Förlåt, kommendör. Jag försvann i mina tankar.
Min dörr. Låst utifrån, en vakt utanför.
Ovanlig behandling för Khan Noonien Singh.
Utmärkt.
Ni identifierade mig med er dator, kan jag tänka mig.
Jag vill ha de där svaren nu.
Först: syftet med er stjärnfärd.
Ett nytt liv, en chans att bygga en värld.
Annat som jag tvivlar på att du förstår.
Varför? För att jag inte är en produkt av styrd genetik?
Även om din förmåga fängslar mig-
-så är du i ärlighetens namn underlägsen.
Mentalt, fysiskt.
Jag förvånas över hur lite förbättring det har varit i människans utveckling.
Tekniken har gått framåt...
...men vad lite människan själv har utvecklats.
Ja, det verkar som om vi kommer att klara oss bra i ert århundrade.
-Har du fler frågor? -Tack.
Alla har besvarats.
Gå undan.
Otto.
Joaquin.
Resan är över, striden börjar ånyo. Fast nu vinner vi inte en värld-
-utan ett universum.
Kati.
På kursen, chefen. Warpfaktor 2.
Håll det.
-Bryggan. -Vakten här. Khan har rymt.
Slå larm.
Sambandskanalerna är utstörda.
Turbohissarna ur funktion.
Blockerade, chefen.
Atmosfärstyrningen avstängd.
Inte lönt. Det styrs från maskin.
Maskin.
-Scotty, det här är bryggan. -Chefen!
-Vad händer där nere? -Han kan inte svara just nu.
Ert skepp är mitt. Jag har stängt av livsbärande system till er brygga.
Och spärrat era utvägar.
Jag är redo att förhandla.
Fyll alla däck med nervgas.
Omöjligt. Inkräktarskyddet ur funktion.
Khan var noggrann i sina studier av våra manualer.
-Kontakta stjärnbas 12. -Alla kanaler är helt utstörda.
Lysande. Allt som kan hända förväntas.
Er luft borde börja bli rätt tunn nu.
-Överlämnar ni bryggan? -Nej.
En tolkningsfråga, kommendör.
Vägra och alla på bryggan kvävs.
Stjärndatum 3142.8.
De har mitt skepp och har kasserat sin egen värdelösa farkost.
Bara några ögonblick luft kvar på bryggan.
Medalj rekommenderas för löjtnant Uhura-
-förstateknikerna Thule och Harrison.
Löjtnant Spinelli.
Och givetvis mr Spock.
Jag tar fullt ansvar...
Jag tar fullt...
Inget förändras nånsin utom människan.
Era tekniska landvinningar.
Förbättra en mekanisk apparat och man kan dubbla produktiviteten.
Men förbättra människan och man vinner tusenfalt.
Jag är en sådan männinska.
Slut er till mig. Jag behandlar er väl.
Jag behöver ert kunnande för att styra skeppet.
Var är kommendör Kirk?
Jag ser nu att jag gjorde ett allvarligt fel.
Du är sambandsofficer. Sätt på skärmen, är du snäll.
Jag borde ha insett att det här med att kvävas tillsammans på bryggan-
-skulle leda till en heroisk kamratanda.
Men det är nåt helt annat att sitta och se det hända nån annan.
Sätt på skärmen.
Ni känner säkert igen er medicinska tryckkammare här.
Och vad den där mätaren betyder.
VAKUUM
Er chef kommer att dö.
Om du sluter dig till mig, Spock, räddar jag hans liv.
Mitt skepp var värdelöst. Jag behöver ert för att välja en koloniplanet.
Med en befolkning som vill ledas av oss.
Besegras av er.
Ett stjärnskepp gör det enkelt, va?
Var och en av er kommer i tur och ordning att gå in i kammaren.
Och dö medan de andra ser på.
Khan, jag behöver väl inte se det här?
Men jag hoppades att du var starkare.
Om nån av er sluter sig till mig, vem som helst...
Då låter jag honom leva.
Det är så meningslöst!
Vi har förlorat kanalen.
Hur får jag tillbaka bilden?
Det spelar ingen roll. Kommendören är död.
Ta mr Spock sen.
TRYCKKAMMARE
Khan sa att han ska kollas noga. Han kan besluta att samarbeta.
Jag räddade chefens liv. Döda honom inte.
-Förvånad över att se dig, fast nöjd. -Jag är också lite nöjd.
-Läget? -Khans män har kontroll över skeppet.
Vår enda chans är inkräktarskyddet.
-Vi har en reläkoppling i korridoren. -Gasa alla däck utom detta.
Vapenförrådet. Khan här. Rapportera.
Rodriguez?
Ling?
McPherson?
Vem som helst. Rapportera läge.
-Var är Khan? -Han kom ut precis när gasen...
Sömngas i alla sektioner utom maskin.
Nån ströp just den linjen.
Jag kan inte gasa maskinsektionen.
Scott här. Chefen är på väg till maskinsektionen, jag går med.
Nej, vi måste försvara skeppet medan gasen verkar.
Möt mig i vapenförrådet. Spock, slut.
Om jag förstod era manualer är det en pågående överbelastning.
Ert skepp lyser upp som en exploderande sol om några minuter.
Jag är fem gånger starkare än du.
Du kan inte mäta dig med mig.
Chefens logg, stjärndatum 3143.3.
Kontrollen över Enterprise återtagen.
Jag önskar att mina nästa beslut inte var svårare.
Khan och hans folk. Vilket slöseri att sätta dem på omskolningsanstalt.
Och vad gör jag med McGivers?
Arkivband startat och klart, chefen.
Förhandlingen börjar nu.
I kraft av mitt ämbete i stjärnflottan...
beslutar jag att alla anklagelser i ärendet tas tillbaka.
Visst har du befogenhet...
Jag tror att vår kurs för oss nära stjärnsystemet Ceti Alpha.
Rätt. Planet 5 där är beboelig.
Fast en smula ociviliserad, ogästvänlig.
Men inte mer än Australiens Botany Bay-koloni var i början.
De männen tämjde sen en kontinent, Khan. Kan ni tämja en värld?
Har kommendören läst Milton?
Jag förstår.
Löjtnant Marla McGivers...
...får välja mellan krigsrätt eller att följa med dem dit.
Det blir svårt.
En kamp att överleva först, hitta mat.
Jag följer med honom.
En överlägsen kvinna.
Jag tar henne.
Och jag har nåt mer som jag ville ha.
En värld att vinna, ett imperium att bygga.
Förhandlingen är avslutat.
Det är pinsamt för en god skotte att erkänna, men jag kan inte min Milton.
Det Lucifer sa när han föll ner i gropen.
"Det är bättre att härska i helvetet än tjäna i himlen."
Det vore intressant att återvända till den världen om 100 år-
-och se vilken gröda som har spirat ur det frö du sådde i dag.
Ja, mr Spock.
Det hade det verkligen.